EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Det her ændrer alt.
Okay, min ven. Begynd.
-Wow. -Utroligt.
-Wow sejt! -Helt klart værd at stå op for.
Fiskeben, kan du tyde noget af det?
Der er dele af kort og symboler. Ikke noget, jeg har set før.
Der er skrift, men det er på et sprog, jeg aldrig før har set.
-Hvad er det for noget? -Måske en stammes våbenmærke.
Jeg kan bedre lide det end vores våbenmærke.
Sten, vi har ikke noget våbenmærke.
-Det burde vi have. -Ja og det burde være det der!
Hikke, det her kort... Er du klar over at...
At det går uden for øgruppens grænser? Ja, det ved jeg.
Hvad gør vi nu?
Se det lige. Der er kort, vi aldrig har set før.
Skrift, vi ikke kan læse. Drager, vi ikke kender.
Det er fantastisk!
Dette drageøje er bevis på, at der findes en hel anden verden derude.
En verden, der skal udforskes!
Det her slår de normale møder i byrådet.
Kammerater bare sig, hvad I tænker. Vi er et byråd. Det er derfor, vi er her.
Vi har haft fred i tre år. De bedste tre år for Bersærkø.
Når man leder efter problemer, så finder man dem som regel.
Jeg er enig med Trodsfjæs. Hvis det drageøje fører til ukendte steder
og nye, vilde drager, kommer der ikke noget godt ud af det.
Jeg er fuldstændig uenig, Sven. Se dig omkring.
Selvfølgelig kan der komme noget godt ud af at opdage nye dragearter.
Hvis de er derude, er vi nødt til at finde dem.
Hvis der er noget, du og dine ryttere burde gøre,
er det at fange Dagur og få ham tilbage i fængslet, hvor han hører til.
Dagur satte kurs mod grænserne.
Han tror ikke, vi krydser dem. Men det er der, vi kan finde ham.
Havblik, har du lyst til at komme på banen, så vi kan få stoppet det her?
Du har ret, Trodsfjæs. Lad os få stoppet det her.
Lad mig tale færdigt søn. Det er vigtigt, at I alle sammen hører det her.
Trodsfjæs, du har fuldstændig ret. Det har været nogle af vores bedste år.
Intet er vigtigere end fred. Fred mellem os. Fred med vores naboer
og fred med dragerne.
Men lad mig spørge dig, Trodsfjæs: Da vi to havde Alvin i kikkerten
og alle sagde, vi skulle lade ham være, hvad gjorde vi så?
Smadrede ham. Det var det, I gjorde.
-Mange tak, Gorbert. -Det var så lidt, chef.
Da jeg tog ud for at lede efter Valka, kunne nogen så have stoppet mig?
Du er chefen, så teknisk set nej.
Ja, Gorbert - god pointe. Men I ved, hvor jeg vil hen.
Tænk på det, der betyder mest for jer, og spørg så jer selv
hvor langt I ville være villige til at gå for at få det. Hvad ville I risikere?
Drengens liv er drager, og sådan vil det fortsætte med at være.
Vi kan ikke holde ham tilbage, så vi kan lige så godt støtte ham.
Af sted, knægt. Find det, der trækker sådan i dig derude.
Og når du finder det, vil Bersærkø være her og vente på dig.
Tag hellere af sted, inden nostalgien forsvinder, og han ændrer mening.
Pas på min dreng, drage.
Er du parat til det her?
Bla, bla, bla. Hvorfor skal du altid lave en scene ud af alt?
-Lad os nu bare komme af sted. -Okay, men hvis nogen har forbehold...
-Mod det store ukendte! -Mod det store ukendte!
Okay, ingen forbehold. Kom, min ven!
-Mod det store ukendte. -Det store ukendte.
-Mod det store ukendte. -Mod det store ukendte.
Kom nu, venner.
Ja, vi har haft nogle hårde timer. Intet, der er noget værd, kommer let.
Er det en af dine gåder? For så er det ikke det rette tidspunkt.
Vi er nødt til at blive ved med at sige "mod det store ukendte".
-mod det store ukendte -mod det store ukendte
Åh gud. Tandløs, lad os se, om der er noget derude.
Ingenting.
Jo længere vi flyver, jo værre bliver det!
Hikke, jeg synes, vi skal vende om. Vi har fløjet det meste af dagen.
Vi skal bare fortsætte fremad, til vi kommer ud af det her.
-Hikke, er det? -Ja. Flyv hen til lyset alle sammen.
-Fantastisk! -Wow!
-Se! -Det er fantastisk.
Ja! Vi klarede det, Hikke! Vi klarede det!
Kan vi gemme rygklapperiet til senere? Fedknolds vinger er ved at falde af.
Undskyld. Der er et sted længere fremme, hvor vi kan lande.
Hvad er der, tøs? Vil du ikke hvile dig?
-Venner, kan I høre det? -Hvad er det?
Jeg aner det ikke, men dragerne tiltrækkes af det.
Så er det vel der, vi skal hen.
Det her sted er fantastisk.
Sejt!
Jeg vil aldrig tilbage til Bersærkø.
Bersærkø, hvad er det? Jeg har glemt det.
Vi behøver vist ikke stemme om, hvor vi skal slå lejr.
Jeg tager mig af bålet.
Krogtand, tænd det.
Monster Mareridt-slim. Ikke til at undvære.
Giv mig det. Det er mit tæppe.
Du havde ret, Hikke. Der er så meget mere herude.
-Og det er smukt. -Og det er kun begyndelsen, Astrid.
Hvem ved, hvad vi finder derude?
Astrid. Vågn op! Kan du høre det?
-Hvad? Jeg kan ikke høre noget. -Præcis. Det er væk. Lyden er væk.
Det er dragerne også! De er væk! Alle sammen!
Stormflugt!
Hvor mange gange skal I tjekke bag den sten?
Bøvs og Bræk kan ikke gemme sig bag den.
Du er tydeligvis ikke klar over, hvor listig en Bøvs og Bræk er.
Eller er det to Bøvs og Bræk?
-Godt spørgsmål. To hoveder. -Én drage.
-To hjerner. -Én krop.
To kroppe, en halv hjerne.
Intet. Jeg forstår det ikke. Hvor skulle de tage hen?
Åh, min Fedknold. Det ville hun ikke gøre. Hun ville aldrig forlade mig.
Der er du, min ven! Hvor har du været?
Okay, jeg tror, at din drage har spist noget mærkeligt inde i skoven
for han er helt fra den.
Jeg tror, at han prøver at sige noget.
Hvad er der, kammerat? Er det de andre drager?
Hvor langt mon han kommer, før det går op for ham?
Det er svært at sige. Han er ret engageret.
Det er okay. Jeg kan lide din entusiasme.
Bliv her hvis de kommer tilbage. Tandløs og jeg leder fra luften.
Nej, kammerat. Den her vej.
Åh Thor! Åh Thor!
En Tordendrøn!
Flot klaret. Forhåbentlig ser vi ikke mere til ham.
Er der andet, du vil lokke hertil? En Skiftevinge?
En Skrigende Død? Jeg er sikker på, der er en af dem i nærheden.
Snotfjæs, du råber meget højt!
Virkelig? Jeg kan knap nok høre mig selv
for sådan er det, når man bliver angrebet af en vild Tordendrøn.
Vi har brug for vores drager. Jeg tager ud og leder igen.
Jeg sagde: "Jeg tager ud og leder igen!"
Nej! Nej, du gør ikke! Så tager jeg dit andet ben.
Nej, Hikke. Du skal ikke efterlade os alene.
Vi er drage- og forsvarsløse!
Og vi kan kun kommunikere ved at råbe!
Hvilket, selv om det er underholdende, ikke er særlig smart.
-Kan du høre noget af det? -Okay, så tager vi af sted sammen.
For pok... Jeg sagde: "Så tager vi af sted sammen"!
Hvorfor sagde du ikke bare det?
-Øh, Hikke... -Ja her er ikke længere så fantastisk.
Hvem synes, her er uhyggeligt og mærkeligt?
-Er det, hvad jeg tror, det er? -Mærkeligt formede hvide sten?
-Drageknogler. -En gravplads. Det kan jeg lide!
Jeg kan ikke lide det.
-Hvad er det her? -Aner det ikke.
-Okay, hvad var det? -Det, min ven, er en drage i nød.
I ved godt, hvad der foregår her, ikke?
Jo. Noget fanger dragerne i en ravklump-lignende masse,
som de ikke kan komme fri af.
Jeg troede, det var noget med fedtede fisk og råddent fårekød.
Så trækker den dem fri og æder dem.
Helt ærligt. Hvem ville dog gøre det?
Hvad med ham der? Jeg synes, han ser mistænkelig ud.
Nej Tandløs! Nej, min ven.
Det er den lyd. Den sang. Det er den, der lokker dragerne hertil.
Sangvinge! Det burde vi kalde den.
-Behøver du at finde et navn lige nu? -Vi er nødt til at kalde den noget.
Jeg synes, at Dødssang er mere passende.
Når man hører sangen, er man død.
-Hør her, det er en god pointe. -Ja! Vent, hvad var min pointe?
Navnet er lige meget. Men den har nok også gjort sådan med vores drager.
-Vi må finde dem. -Hurtigt.
Stormflugt!
Krogtand! Krogtand!
Snotfjæs se!
Krog! Jeg skal nok få dig fri, Tand.
Astrid, jeg har fundet Stormflugt.
Tandløs! Nej!
Nej!
Venner, se at få befriet jeres drager.
Jeg kan ikke bevæge mig. Jeg sidder fast!
Også jeg. Tænk at den fik ram på mig. Jeg er normalt så hurtig.
-Du fik i det mindste din egen puppe. -Ja som om, det er en skovtur for mig!
Jeg har det fint.
Hikke, den angriber dig!
Astrid!
Hej. Kan du huske mig?
Jeg tror, at vi er kommet skævt ind på hinanden.
Note til Dragemanualen: "Tordendrøn bærer nag."
Jeg hjælper dig!
Han er snart på benene.
Okay, måske vil du ikke kunne lide det, jeg gør nu
men tro mig, det skal nok fungere for os begge to.
Har vi ikke været igennem det?
Jeg sagde jo, at jeg prøver at hjælpe. Hører du ikke efter?
Selvfølgelig ikke. Tordendrøn hører ikke ret godt.
I det mindste slap vi væk fra Dødssangen.
Jeg kan ikke fatte, at det her faktisk sker.
Jeg skulle have ladet dem blive på Bersærkø. Nu er de fanget i pupper...
...jeg bliver jagtet af en vred Dødssang...
...og jeg står her med en Tordendrøn, der ikke kan høre, hvad jeg siger.
Vent lidt. Hvis du næsten ikke kan høre noget...
...så kan du nok ikke høre Dødssangens kald.
Og derfor kan den ikke lokke dig til sig. Det er derfor, du ikke er blevet fanget!
Ved du hvad, hr. Tordendrøn? Du skal hjælpe mig med at redde mine venner.
Jeg vil sørge for, at den drage aldrig generer dig igen. Okay?
Hvor er Hikke? Jeg vidste, at han ville forlade os. Jeg skal tisse.
Han har ikke forladt os. Han kommer tilbage. Gid, jeg kunne nå min kniv...
Det gør ingen forskel, Astrid. Det her er virkelig stærkt.
Man kan ikke skære i det.
Hvordan skal vi så komme fri?
Sig ikke, at det sidste, jeg skal lugte, er hendes stinkende fiskehår.
Meget originalt. Ved du hvad?
Jeg håber, den spiser dig først. Så får jeg da noget sejt at se, før jeg dør.
Bliv i din egen side af puppen, frøken.
Hvad sker der? Gør det igen.
Okay, så det fungerer ikke med plan A: At slå ravklumpen itu.
Sig, at du har en plan B.
Hvis planen er at skære, slå eller rive, så glem det Hikke.
Når først det er kølet ned, er det lige så hårdt som en sten.
-Kølet ned? -Det størkner.
-Ingen rør sig. -Meget morsomt. En rigtig komiker.
-Hvad laver du, Hikke? -Stol på mig, Snotfjæs.
Siger manden, der er ved at sætte ild til mig!
-Du sagde, at det kun svier lidt. -Det var løgn! Du ved, jeg lyver!
Det skal nok gå, Snotfjæs. Det lover jeg.
Skynd dig, Hikke. Han har lige taget forretten. Jeg tror, jeg er hovedretten.
Åh Thor!
Fiskeben, tag det roligt. Det kan tage ham timer at spise den drage.
Eller minutter! Hjælp!
Goddag, hr.
Kan du huske os?
Ja! Det virker!
Hej, min ven. Godt at se dig.
En halvvoksen Tordendrøn. Det var derfor, han blev i nærheden!
Snotfjæs, tag dig af den Tordendrøn. Jeg tager mig af Dødssangen.
Lad os få flyttet den fyr permanent!
Jeg kender det rette sted.
Okay, hr. Dødssang... Velkommen til dit nye hjem!
Okay, min ven, få os ud herfra.
Ja! Flot, store fyr. Derinde kan ingen høre hans sang.
Hvis jeg var jer to, ville jeg flytte. Jeg ved ikke, hvor længe det holder.
Du ved godt, at de ikke kan høre dig, ikke?
Jo Sten, det ved jeg godt. Lad os komme af sted.
Venner, undskyld, at jeg fik rodet jer ind i det her. Hvis I vil vende om...
-Tager du gas på os? -Aldrig!
Vi har ikke haft det så sjovt i årevis.
-Men der er én ting, vi skal. -Jeg lytter.
Vi har brug for en ø. Vores egen ø.
Astrid har ret. Vi er alt for langt væk til at rejse frem og tilbage til Bersærkø.
Vi har brug for en operationsbase.
Præcis. Men denne gang lader vi ikke dragerne vælge.
Undskyld, men det skulle siges.
Snotfjæs, du er dagens helt, fordi du tog slimen med. Du vælger...
-Mener du det? -Ja, jeg mener det.
Okay, hvad siger du, Krogtand?
Jeg kunne ikke være mere enig. Mod det store ukendte!